-Då så. Är det allt de byggde? -Jag tror det.
Tack så mycket. Vi ses nästa sommar. Adjö.
Vad gör du?
Han vill träffa dig. Se så.
-Vem knackar? -Piccolon.
-Jag hör inte. -Piccolon!
Skrik inte och kom in.
-Har du gjort nåt dumt? -Jag tror inte det.
-Kom inte in som ett frågetecken, då. -Ja, sir.
"Ja, sir". Titta här.
-Vad har vi här? -Atlantic City.
-Som den ser ut i dag? -Som ni önskar att den såg ut.
Strandpromenaden förlängs söderut och höjs för att undvika vågorna.
Atlantic Avenue stenläggs och får räls.
Färgade får hålla sig norr om Arctic.
Jag har inget emot dem, men man ska inte blanda raser.
Tåg och färjor.
Den här stan dör utan tåg och färjor.
Samla in kapital, men varför ska man inte satsa egna pengar?
Man kan förlora allt.
Tycker du att du är klipsk?
-Jag vet inte. -Tycker du inte att du är klipsk?
Antingen tror ni att jag skryter eller ljuger.
Försök inte läsa mina tankar. Varför är du inte i skolan?
-För att jag jobbar här. -I somras, ja.
Nu när sommaren är slut behöver jag dig inte.
Det finns saker att göra ändå. Jag kan sopa bort sand.
-Jag ger pengarna till mamma. -Vad angår det mig?
-Ska du börja gråta nu? -Nej.
Ta av kläderna och lämna dem till Whiting innan du går.
-"Hur står det till?" -Hur står det till?
-"Jag heter..." -"Jag heter..."
Säg ert namn nu.
Archimedes César Plutarco Gavilan y Ortíz.
Ni får välja nåt som är lite kortare.
-Archie? -Trevligt att träffas, Archie.
Också att träffa dig.
Jättebra, men egentligen säger man...
-Vad är klockan? -Nästan halv nio.
-Varför har ingen väckt mig? -De försökte.
Jag ska flyga till Havanna. - Havanna.
Havanna.
Flyget är inställt.
Regnet vräker ner.
Ring flygfältet och fråga...
Be Sean komma in och...
Un minuto, por favor.
Det var trevligt att träffa er.
Har det hänt barnen nåt?
Teddy tar examen från verkstadsskolan nästa månad.
Emmy har fått pris för en uppsats om rättighetsförklaringen.
Missuppfatta mig inte, men varför kom du hit?
-Du vill dricka kaffe först. -Låt oss få det överstökat.
I sju år har jag jobbat för en aktiemäklare i stan.
En viss Abe Redstone öppnade ett konto där.
-Hans verkliga identitet... -Jaha.
Ja.
-Han och jag... -Åh nej. Är det sant?
Inte så. Varför tror alla...
Jag gav honom information i utbyte mot en lägenhet.
-Hur kom du på det? -Jag frågade mig hur du skulle göra.
-Är det en trevlig bostad? -Tillräckligt.
Jaha.
Mr Rothstein är död, som du kanske vet.
Min arbetsgivare höll kontot öppet och använde det.
Jag skrev under uttagen, och till sist fanns det inget kvar.
Förra veckan sköt han sig. Företaget är konkursmässigt.
Carolyn Rothstein vet att vi fortfarande är gifta.
Hon kräver återbetalning av pengarna.
Om vi vägrar stämmer hon oss båda och lämnar ut ditt namn till pressen.
Det var nog allt.
Jag behöver nog kaffe ändå.
SAMHÄLLETS FIENDE NR. 1
Chicago har haft många färgstarka invånare-
-men ingen som det stormar så kring som samhällets fiende nummer 1.
Småsmugglaren Alphonse "Scarface" Capone steg i graderna-
-och blev kung i den undre världen.
"Småsmugglare", va?
Från sin svit på Lexington Hotel styr Capone imperiet med järnhand.
-Jojomen! -Miljonär i dessa svälttider.
Här kommer det! Titta!
Genom ett blodigt skräckvälde har Capone eliminerat alla rivaler:
-Dean O'Banion. Hymie Weiss. -Pang!
-Bugs Morans gäng. -Pang, pang, pang!
Den som är dum nog att stå i vägen får betala med sitt blod.
Vad tycker ni? Toppen, va? - Stäng av!
-Toppen, eller hur? -Jaha?
Det italienska svaret på Wallace Beery.
-Var det kul? -Va?
-Nej... -Varför skrattar du, då?
Det gör jag inte. Alla andra skrattade ju.
-Inte jag. - Skrattade du, Ralph? -Nej, inte jag.
Al, förlåt...
Lägg av. Han har inte gjort nåt.
Wallace Beery kan dra nånstans! Det är jag som är filmstjärnan!
-Alla ungar i USA känner till mig. -Alla poliser också.
Lille föräldralöse Lucky!
Hon är svartsjuk!
Charlie Luciano är sotis!
Jag är trött. Efter 30 timmar på tåg blir man släpad på matiné.
Ge honom lite kaffe. Nu tittar vi på det en gång till.
-Jag behöver ett bad och lite sömn. -Fixa det, Mike.
-Den här vägen, sir. -Vi ses sen.
Synd att jag missar det tecknade.
-Känner jag dig? -Nej, sir. Det tror jag inte.
En gång till!
Chicago har haft många färgstarka invånare-
-men ingen som det stormar så kring som samhällets fiende nummer 1.
-Vad gör du? -Bränner myror.
-Sluta med det. -Det är ändå inte tillräckligt varmt.
Det är låst.
Vänta här.
-Vad är det? -Ingenting.
Sluta!
-Sluta, jag hatar dig! -Sluta, Eli. Nu räcker det.
Det räcker. Det räcker!
Lugna dig.
Jag köper en majsboll åt dig.
Okej.
-Du kommer inte. -Har jag sagt det?
-Du hade tänkt det. -Jag är fast i regnet.
Vad ska jag säga till Ronis? Han väntar på sina trygghetspengar.
-Ska jag hålla honom på halster? -Har du anledning till det?
Det var bråk i Orienteprovinsen i natt. Armén är utkallad.
-Påverkar det oss? -Jag vet inte.
Jag telegraferar pengar, så kan du träffa Ronis.
-Har du druckit kaffe än? -Varför frågar alla det?
Du låter grinig.
-Ring efter mötet. -Sí, commandante.
Vad menar du med det?
-Drick ditt kaffe nu. -Sally, se till att...
-Här har vi honom. -Joe.
Jaså, du är komiker? Du kan få uppträda på klubben.
-Han kommer från County Wexford. -Jaha.
Det duger inte åt en tös från Kerry, tyvärr.
Jag ger er en chans, bara ni inte säger att Ballyteigue Bay är...
Att Ballyteigue Bay är vadå?
Väldigt...fint.
Han är jänkare, så han förstår inte.
-Ja? -Det vi diskuterade i går kväll...
-Vilket av det? -Det jag hoppas att du minns.
-Det passar nog inte mig, trots allt. -Får jag fråga varför?
Whisky och rom passar inte ihop.
-Kom du hit för att säga det? -Jag ville knyta ihop säcken.
-Och jag önskar lycka till. -Det behövs inte.
Säkert inte, men lite irländsk tur har aldrig skadat.
-Vill ni ha skjuts till New York? -Har ni en automobil?
En privat tågvagn. Två timmar till Grand Central.
Jag har färska ostron att fördriva tiden med.
-Jag ska nog gå. -Du kom nyss.
Det är inte rätt tillfälle.
Jag trodde att du hade problem. Tydligen hade jag fel.
Min make vill att jag stannar.
Jaså, är det ni som är frugan?
Det var det första vettiga jag har hört från honom.
-Go gcasfar le chéile sinn aris. -Slán go fóill.
Glöm inte: ju fler, desto tryggare.
-Vilken klass ska jag gå i? -Tvåan.
Kan du hjälpa mig med det?
Du måste börja lista ut saker själv.
Varför det?
Var ska du vara, då?
Ska du åka bort?
-Nucky! -Du vet inte hur folk har det.
Hur då?
De har hus i Philadelphia och New York.
Med tavlor, kristall och vagnar.
De har med sig tio stärkta skjortor och tre par skor.
En dagkostym och en kvällskostym, och de behöver inte göra nånting!
Förstår du inte hur vi verkar för dem? Förstår du inte det?
Du skriker. Du skriker som pappa.
Kan vi gå hem nu?
Jag hade en trevlig eftermiddag i Bellas Artes i lördags.
Ett underbart ställe.
Det var en utställning med franska impressionister.
Mycket vackert. Blommor, utflykter vid flodstranden...
Flickor med parasoller. Vi i Havanna kan skatta oss lyckliga-
-som har såna kosmopolitiska nöjen.
-Varför resa nån annanstans? -Vet du hur jag ser på staden?
Som en perfekt pärla-
-på en sammetsbädd i djupaste blått.
-Du är en riktig poetsjäl. -Du smickrar mig.
Och jag slickar i mig orden som en man i öknen.
Så rart.
Kan jag få pengarna nu? Allt som finns på kontot.
Självklart.
De ligger och väntar på dig.
En väninna, ja.
Kom.
Stäng dörren.
Hitåt.
Redo?
Man gör alltid nåt fel. Jag skulle prova språket på en restaurang.
Jag frågade om de hade ägg. Tiene huevos?
Kyparen svarar: "Ja, señor. Två stora."
-På Kuba betyder ägg... -Jag förstod.
Får jag fråga varför du är snäll mot mig?
Varför inte?
-Det finns väl många skäl. -Du sökte upp mig i nöd.
-Beror det på mr Kennedy? -Nu förstår jag inte.
Jag tyckte att du var outgrundlig, men du är som en öppen bok.
Skulle jag bry mig om ifall Joe bjuder på skjuts?
Han matar inte mig med färska ostron när vi reser tillbaka till New York.
-Det vore just en syn... -Det är mitt.
-Tog du nåt från Rothsteins portfölj? -Nej.
-Korkat. -Ja, jag borde ha stulit från en död.
Det hade inte skadat honom. Du fick hela skulden och ingen fördel.
Ledsen att göra dig besviken.
Förväntar du dig att jag ska betala henne 111 000 dollar?
-Det är vad hon kräver. -Nu ja.
Men vad händer när hon märker hur enkelt det var?
-Borde vi inte vara diskreta? -Vad menar du?
Ingenting.
-Och särskilt inte det. -Vadå?
Det du trodde att jag menade.
-Varför kom du hit alls? -För att vi har ett problem.
Men bara en av oss har lösningen.
Medbrottslingar.
Paolo Vaccarelli. Minns ni bråket med Monk Eastman?
Rena boxningsmatchen!
-"Jag utmanar dig på råkurr." -Det var i Bronx. Ni var för unga.
Paul Kelly lärde upp Johnny Torrio. Five Points-gänget. - Och så vi två.
-Vad sysslar Johnny med nu? -Odlar tomater.
Han skulle hitta på en ursäkt för att han missade sin egen begravning.
"Jag kan inte gå, för det är nåt åt nacken. Ordna det, du."
-Till dig. Nåt hemifrån. -En dildo?
Om han så vill. Jag dömer ingen.
Empire State.
-Handelskammaren är kirrad. -Den här är högre.
-Mitt skrivbord, bredvid elefanterna. -Als skrivbord bredvid elefanterna!
På skrivbordet. Elefanterna.
Nu har vi pratat gamla minnen. Vad har du på hjärtat sen?
Världen förändras, som du kanske vet.
Du har visst en ny chef.
-Vad vill du att jag ska säga? -Överraska mig.
-Det finns bättre metoder. -Vilka då?
-Jobba företagsmässigt. -Den största affären är redan i hamn.
Det handlar inte bara om dig, utan om oss alla.
-Vilka "vi"? -Italienarna.
Jag känner inga italienare. Bara folk från Neapel och Kalabrien.
-Vart kommer du ifrån? -Det spelar ingen roll.
Den nye bossen vill ha sin hand i min ficka.
Överallt i landet, New York, Kansas City, Boston, Atlantic City-
-ska samma regler gälla. Det tjänar alla på.
Det blir inte mindre, utan mer.
-Atlantic City? -Eller Albuquerque.
Nucky Thompson är inte italienare.
Det där löser vi.
Tänk på varifrån vi kommer och vart vi kan nå.
För tio år sen försörjde vi oss på ströjobb.
Vadå?
Den där hantlangaren som var här. Han har haffat mig en gång.
Den där som liknar en träindian. Atlantic City.
-Mueller? -Han är federal polis.
-Dra nån annan, va? -Han nöp mig och Jimmy Darmody.
-Vem? -Nån idiot Nucky mulade.
Jag fick honom från Dean O'Banion. Han sålde strykjärn!
Det spelar ingen roll. Det är han, och han är ett proffs.
-Ta upp honom. -Han är ute på sin runda.
-Det skiter jag i! -Jag letar reda på honom, Al.
-Var fan är Mueller? -Leta reda på Mueller!
Nucky? Nucky!
Nucky!
Vi har gjort nåt dumt.
Jag skulle klä på mig snabbt om jag var du.
-Har du några pengar? -Nej.
Om man betalar släpper de en.
-Varför det? -Det är så det funkar.
Jag ville inte ha nån majsboll. Jag ville inte gå nånstans.
-Vet ni vad olaga intrång är? -Jag jobbar här.
Inte nu längre, eller hur?
Tänk om du jobbade på en bank och jag hittade dig där på natten.
Hur skulle du förklara det?
Kom.
-Drick kaffe, annars går det illa. -Tyst med dig.
Det där menade jag inte. Jo, förresten.
-Vad gör du med mig? -Du drack själv en halv flaska vin.
Du också. Du var full när jag kom och bakfull i morse.
-Se på dig nu. -Du lockar fram mina bästa sidor.
Jag får dig att skratta, åtminstone.
Vet du vad som är det värsta som har hänt mig?
-Låt oss undvika det där. -Snälla du.
Det värsta som har hänt dig?
Alkoholförbudet.
-Där är vi två. -Lägg av. Du blev ju rik.
-Tror du? -Är du pank, eller?
Nästan.
-Hur gick det till? -Fråga din chef på Wall Street.
-Det var inte roligt. -Förlåt att jag nämnde det.
-Du utpressade Arnold Rothstein. -Det var en ömsesidig affär.
Du skötte ditt jobb och tog hand om barnen alldeles ensam.
-Gjorde du det ensam? -Min syster har hjälpt till.
-Det var inte så jag menade. -Jag är fortfarande gift, eller hur?
-Det är kyrkans fel. -Jag har inte varit där på tre år.
-Du, då? -Jag är väl också gift, antar jag.
Det brukade aldrig vara nåt hinder.
Du lyckades betala tillbaka.
Grälar vi nu? Jag är inte riktigt säker.
Vi har grälat färdigt.
-Det du sa förut... -Om vadå?
Du hade en lösning. Vad betyder det?
-Vad vill du att det ska betyda? -Du är en riktig skitstövel.
-Sa jag verkligen det? -Ja.
Det har slutat regna.
Darmody. Atlantic City.
Du och en annan karl kom hem till hans mor för att haffa honom.
-Har du aldrig varit i Atlantic City? -Jo, på en utflykt en gång.
En kyrkoutflykt till Ocean City. Vi var på strandpromenaden.
En kyrkutflykt? Nu ber du till Gud, skulle jag tro.
-När flyttade du till Cicero? -1922.
-Varifrån? -Minnesota, Ortonville.
Våra veteodlingar gick åt pipan.
Hur misslyckas man med det?
Bladrost. Det får bladen att ruttna.
-Tror du att jag är korkad? -Framgångsrika män är inte korkade.
-Är du framgångsrik? -Inte direkt.
Jag får känslan av att min chef inte gillar mig.
Ser du? Vi är alla vänner här.
-Ner på knä. -Va?
Ner på knä. Jag når inte så högt upp.
-Det här är ett misstag. -Öppna munnen. Gapa stort.
Så där ja.
Al... Här?
Hur så? De har städerskor här.
Jag skulle vilja säga en sak innan du gör nåt förhastat.
-Hör ni vad han säger? -Jag vill höra vad han har att säga.
Ralph, räkna till 30. Högt.
Ett, två, tre, fyra...
-Börja. -Jag har jobbat åt dig i sju år.
Jag spöar folk, blåste Dean O'Banion och är en pålitlig indrivare.
Jag må vara federal polis, bigamist eller mördare på flykt.
Du får tro vad du vill, men det kvittar.
Det som betyder nåt är att den där utbölingen kommer hit-
-och säger åt Capone hur han ska sköta sina affärer.
27, 28...
...29, 30.
Jag tycker att det är jävligt respektlöst!
Man kan styra med fruktan eller kärlek.
Kom ihåg det, om du nån gång blir boss.
Ge honom ett glas.
-Du har stake, du. -Vad sa jag?
-Minns du inte? -Jag måste gå på toaletten.
-Mår du illa? -Jag kanske gjorde i byxorna.
Miss Wheet, förlåt mig.
Man får inte låta en dam vänta.
Särskilt inte när hon har så mycket pengar.
Se efter om fru Ronis har packat färdigt.
Till er tjänst.
-Ska ni resa nånstans? -Min fru ska till Paris i sommar.
-Där har jag aldrig varit. -Jag blir rastlös när hon är rastlös.
Eller också är det tvärtom.
Vill ni ha kvitto?
Ni har ett problem. Det är upplopp i Gibara. Armén har gått in.
30 soldater är dödade. Bomber och bajonetter.
-Gibara ligger långt från Havanna. -Men nära era sockerrörsfält.
Och nu ska er fru till Paris.
-Jag stannar här. -Hur länge?
Mr Thompson vill ha sin rom. Det blir ingen rom utan sockerrör.
Det blir inga sockerrör utan armén.
Den är kostsam, och därför behöver jag pengarna.
Plus ça change... Jag behöver låna er telefon.
Det är långdistans, men ni har råd.
Lite mer med piskan! Slå mig hårt, raring! Så ja.
-Old Rumpus. -Men du är ung, sockersmula.
Den rösten är en fläkt från svunna tider.
-Har du chefen där? -Extremt frånvarande, som du vet.
Hälsa att saken är ordnad. Han kan ringa mig på baren.
-Det var mig du ville prata med, va? -Självklart. Du kom på mig.
"Av alla ord en penna har skrivit sorgsnast är: det kunde ha blivit".
-Vilken romantiker. -Sån är jag. Jag kan inte hjälpa det.
Var står Cel-Rayen?
Sätt dig här. - Du får sitta där.
Rör er inte. Ta inte i nånting.
Sparka inte på möblerna.
-Jag ljög. -Om vadå?
Jag har en femcentare. Jag gömde den i skon.
Blir vi kidnappade nu?
Tvätta händerna ordentligt.
Tack, herre, för de gåvor du ger oss. Genom Jesus Kristus, amen.
-Det gick lite väl snabbt. -Du såg hungrig ut.
-Gästerna börjar. -Jag serverar dem, Paulina.
-Finns det nåt ni inte äter? -Jag avskyr tunga.
Vi har ingen tunga här.
-Driver du Corner Hotel? -Nej, men jag jobbar där.
Jag jobbade där i sommar.
-Stan blir trist i september. -Börja inte nu.
Hur än jag har rest i gyllne världar och sett många länder och riken.
-Lär dig en annan dikt. -"Kraftige Cortez med örnblick..."
Ned och Ruth. Ni ska älska varandra.
Det gör vi också, mamma. Det gör vi.
-Har ni hörsammat min begäran? -Sheriffer är inga politiker.
Det här handlar om familjen.
-Vad ska jag göra, då? -Prata med kvinnorna om vad ni ser.
Det är inget man talar med damer om.
-De vet mer än ni kanske tror. -Säkert.
-Borde inte männen låta bli spriten? -Det vet inte jag.
-Prata med kvinnorna, mr Lindsay. -Snälla far. De beundrar dig så.
De har gaddat ihop sig.
Tack, mr Lindsay.
Ingen orsak, mrs Lindsay.
Våra gäster vill säkert ha lite till?
Förlåt mig.
Det gör inget. Ingen fara.
-Jag hörde nåt kul i dag. -Vadå?
En man sa till kyparen: "Det är en knapp i salladen."
"Ingen fara, sir. Den hör till dress-ingen."
-Är det bra med dig? -Mycket bra, tack.
Varför är det så långt till räcket?
Ta myrsteg. Du klarar det.
Inget förändras visst.
Män som vaktar dig. Planer inuti andra planer.
Saker du berättar och annat du tiger om.
Jag har fått min beskärda del.
Hur kommer det sig?
-Sånt du tiger om. -Vill du verkligen höra det?
Vad är Old Rumpus för nåt?
Ett odjur med lejontassar, frimurarmage-
-och ett utgiftskonto som en fabrikör.
Tar kvinnorna av sig alla kläder?
De har kvar små kuddar på...
-Bröstvårtorna? -Ja.
-Sparkar de upp benet, så här? -Ungefär så.
-Du rodnar. -Det har jag inte gjort på 40 år.
-Du rodnar nu. -Vem passar barnen?
Nuala tittar till dem, men de klarar sig själva nu.
-Tog du med några bilder? -Jag hade tänkt det.
Men jag visste att du skulle tro att jag försökte pressa dig.
Så jag lät bli.
-Tänker du på mig så mycket?' -Du gjorde stort intryck på mig.
När du kom till min svit efter godtemplarmötet...
Jag hade aldrig sett nån se så vilsen ut.
Jag tänkte att om jag kunde rädda dig kanske jag inte var så dålig ändå.
-Gjorde du? -Varför skulle jag ljuga om det nu?
Jag tänkte-
-att han är den enda som bor på den här våningen.
Det måste vara...väldigt ensamt.
Som sagt, inget förändras.
Ja?
Tänker du döda Carolyn Rothstein?
Vilka svarta tankar du har. Det visste jag inte.
Vad är det då för lösning?
Hon får 25 procent av pengarna och ditt företag lever vidare.
-Hur ska du klara av det? -Det ska jag inte. Det ska du.
Du är verkligen en stor skitstövel.
Tro inte dig själv om så lite. Klarar du Arnold så klarar du det här.
-Du har nåt i kikaren. -Jag hjälper min fru. Är det fel?
-Jag borde ta tåget nu. -Det är sent. Åk i morgon.
Jag har ingenstans att sova.
Eller?
Sean.
Eskortera mrs Thompson till Blenheim. Rum med havsutsikt och taxi i morgon.
Ska bli, Nucky.
Det var roligt att se dig.
Vad har du i kikaren?
Låt det vara, Mike. Sov lite.
-Han kanske har rätt. -Tror du på en brottsling?
-Han såg nåt, Frank. -Fortsätt med Capone och bokföringen.
Det är han.
Agent Nelson van Alden.
En blixtvisit, som en fis i en orkan.
-Jag rår inte över mig själv, vet du. -Stackars lilla Salvatore!
-Vad är det här? -Jag gick till din barberare.
Han, ja. Jag ska boka en ny tid nån dag.
-Angående vår diskussion... -Visst, vi får se hur det går.
För all del. Jag har planterat ett frö.
Och när det gäller det andra hade jag fel.
Mueller? Glöm det. Man måste vara på sin vakt.
Nej, jag syftar på dig. Du är större än Wallace Beery.
-Sköt om dig. -Du också.
Vi ses på tecknatsidan.
Den jävla sicilianska fikusen!
Maranzanos jävla springpojke!
Vi borde ha gett honom dricks!
-Så fräckt. Skulle du behöva dem? -Han är federal polis.
Han är polis. Och han är polis.
-Sy in mig! -Hjälp mig, lille Rico!
Vilken jävla idiot!
Va? Vad sa du?
-Vad kallade du honom? -En idiot?
Det är en vän du pratar om.
-Luciano? -Vi har känt varandra hela livet.
-Det var ett skämt. -Du gillar visst att skämta.
-Jag gillar att skratta. -Jaså, minsann?
Otroligt lättlurad!
Jag måste ringa några samtal. - Städa upp här!
Hej då, killar!
Vi ses i morgon.
Wallace Beery? Jävla Wallace Beery?
Säg åt Eli att ringa upp Atlantic City åt mig.
Var är Eli? Ring ett långdistanssamtal.
God kväll. Vad är det som har hänt?
-Var kommer ni ifrån? -Miramar.
-Vem känner ni i Miramar? -Bara några vänner på besök.
-På besök varifrån? -Amerika.
-USA? -Just det. USA.
-Har det hänt en olycka? -Det är utegångsförbud.
-Sen när då? -I eftermiddag. Det är problem.
-Inte i Havanna. -Överallt. Det är utegångsförbud.
-Det visste jag inte. -Nu vet ni det.
-Jag ska bara åka hem. -Inte den här vägen.
-Var kan jag köra, då? -Ingenstans. Det är utegångsförbud.
Hur mycket?
Hur mycket kostar det att få åka hem?
Stig ut ur bilen, tack.
Tangee Red-Red. Alla flickors bästa vän.
Nu börjar vi lära känna varandra, kapten.
Jag driver en bar i stan. Ni vet hur det kan bli.
Rubia Sucia. Ni är välkomna allihop.
När utegångsförbudet är hävt. Jag ska behandla er mycket väl.
Jag serverar de finaste varorna, hur mycket ni vill.
Vem känner ni i Miramar?
Maxime Ronis. Ni kanske känner till honom.
Han äger Bacardi. Vi är affärskompanjoner.
Ring honom, så får ni höra.
Ni är ute efter utegångsförbudet. Ni erbjuder pengar och är beväpnad.
Er kompanjon betalar usla löner till arbetare med blödande händer.
Och ni tror att det enda jag vill är att bli full.
Ni står för allt som är fel på Kuba.
Kapten, jag beklagar verkligen att vi inte kommer överens.
Men jag går tillbaka till min bil och kör till Miramar.
Det enda jag har gjort...
Så här, så att alla kan se?
Vad är du för idiot?
Hon var amerikanska. Bär bort henne från vägen.
Hallå.
Sally? Är det du?
Beklagar om jag gör dig besviken. Det är från mr Capone.
Vi har ett problem. Han heter Charlie.
-Kan du sätta min pappa i fängelse? -För vad?
Han gör min mamma illa.
Det skulle jag kunna, men förr eller senare måste han släppas.
-Det behöver inte vara fängelset. -Vad skulle det vara, då?
Mannen på hotellet. Han som bad om blommor.
Det du gjorde med honom.
Det var för kommendörens skull.
Där är det andra regler som gäller. Förstår du?
Du ska inte vara dum.
Du har nog med bekymmer. Gå inte dit du inte hör hemma.
Ta inte det som inte är ditt.
Tvinga inte mig att göra mitt jobb, för det kommer jag att göra.
Nu ska vi gå in i huset, alla tre.
Jag säger till din pappa att du jobbade åt mig.
Om han inte gillar det har han trotsat lagen.
Är vi överens?
Vicesheriff Thompson.
Översättning: Malin Hedlund www.btistudios.com